Downloaded From www.AllSubs.org
Haide, Glorious !
- Cum i se potrivește asta lui Wilfred ? - El învinge mereu.
Niciodată nu-l va bate pe Wilfred ! Wilfred cel Mare !
Prințesă Celia ! Dansul grăsanilor ! Dansul slăbănogilor !
Așa le spunem pentru că asta fac !
În gardă ! Asta este !
Victoria este a mea !
Victorie, victorie ! Haide, Glorious !
Traducerea și adaptarea: Mihai Dumitrașcu - Klaxxy
- Da ? - Salut ! Sunt Michael Walton.
- Dl Page este acolo ? - Pe care din ei îl vrei ?
Pe amândoi, dacă este posibil.
Urcă, Michael !
Intră !
Sunt Walter, el este Oliver.
Iar tu ești vărul nostru, Michael.
Da, eu sunt.
Cred că ne-am mai întâlnit odată, când aveai șase luni.
Sunt sigur că își amintește foarte bine !
Ia niște prăjituri !
Un chec delicios !
Acolo sunteți voi doi ?
Într-adevăr ! Sunt sigur că ai ghicit, eu sunt bebelușul.
Aveți o grămadă de aparate de radio.
Sunt din copilăria noastră. Ți-ar plăcea să asculți unul ?
Va dura ceva până se încălzește.
Ce vrei să ne întrebi pe noi amândoi, Michael ?
Într-adevăr... Da... Am doar o întrebare.
Sunt interesat de istorie. Mai ales de istoria familiei.
Iar voi sunteți singurii care ați mai rămas din acele vremuri.
Da.
- Bunica mea. - Da, Celia. Sigur...
Mă întrebam doar...
Ce s-a întâmplat cu sora ei, Anne ?
A fost actriță.
Chiar a fost. A făcut câteva filme.
A jucat cu cel mai bun prieten, profesorul de la școală.
Asta este ea, acolo, sus.
Anne era cea mai mare.
A fost adoptată, se înțelege.
Cum se întâmplă frecvent, erau disperați să aibă un copil.
Dar nu s-au gândit că ar putea avea ei unul,
așa că au adoptat un copil.
Apoi, cu timpul, au venit și copiii.
Erau toți foarte apropiați.
N-ai fi crezut că ar fi putut să meargă.
Hai să vedem dacă putem găsi ceva mai potrivit.
Și ei ce i s-a întâmplat ?
Spuneți-mi !
Trecutul nu este totdeauna un bun loc de pornire, Michael !
Asta este ceva mai bună.
Hai să vedem dacă putem obține un semnal mai clar.
A fost o vară fantastică aceea din '39.
Cea mai încântătoare vară de care mulți oameni își pot aminti
de foarte mult timp.
În anul precedent se părea că războiul cu Germania a fost evitat,
politica de calmare a lui Hitler prin înțelegeri directe
chiar dăduse roade.
Chiar și acum pare că putea să mai meargă.
Bunica ta, Anne, împreună cu Ralph
au crescut în cea mai frumoasă casă,
care avea o grădină chiar și mai frumoasă.
A fost o perioadă foarte emoționantă.
Ralph făcea treabă bună la ministerul de externe,
iar Anne, pe de altă parte, era încântată de noile sale filme.
Era ziua de naștere a străbunicului tău,
iar ei au pregătit cea mai frumoasă masă pentru el.
Mai degrabă Anne a pregătit-o,
pentru că ea era în miezul tuturor lucrurilor.
Grăsanii în marș. Este una dintre cele mai bune mese ale tale, Anne !
Îmi place prietenul tău.
Celălat este puțin cam bleg.
Poate, puțin,
dar poate fi un tip foarte amuzant.
Anne, este un tip minunat.
De ce toți acești cavaleri ? Până când îi mai folosiți ?
Este... ceva cu care am început în copilărie.
Poate voi lua una din astea acasă.
Sunt absolut peste tot.
Vrei să vezi ?
Este doar greșeala ei !
Anne a început, apoi noi toți am urmat-o.
Le ziceam "Dansul grăsanilor".
Asta îmi amintește de cineva cu care obișnuiam să lucrez.
Iar acum nu mai scăpăm de ei.
Acesta este George.
Sora lui, Sonia, a dispărut cu câteva zile în urmă,
așa că el este puțin îngrijorat.
Unde îi așezați pe toți ? Peste tot pe unde doreați voi ?
Cam peste tot ! Dar acolo nu aveam voie.
Aceasta este linia interzisă.
Nu aveam voie să trecem de ea.
Clădirile acelea erau pline de hârtiile pe care tata le folosea pentru cărțile lui.
- Pariez că, totuși ai trecut linia. - Nu, niciodată nu a fost nevoie.
Nu s-a întâmplat niciodată. Nici chiar acum, niciunul dintre noi.
Erau atâtea alte locuri de joacă.
Vrei să vezi unde a început totul ?
Avem timp să mergem, nu-i așa, Anne ? Te rog, spune da !
Da. Dacă suntem rapizi.
Dle purtător de cuvânt !
Este un loc minunat în care să vii pentru a repeta un discurs.
Ordinea de zi, dle purtător de cuvânt !
Onorabilul membru trebuie să retracteze imediat toate acestea !
Atât partea întâi cât și partea a treia.
De aici a venit totul, toate poveștile făcute de noi
despre oamenii durdulii care săvârșesc acte eroice.
Toți erau niște vicioși,
grăsani și indolenți.
- Ne plăcea de ei așa cum erau. - Dar puteau fi foarte viteji
când doream noi să fie.
Îl măcelăreau pe oricine îndrăznea să îi atace.
Tatăl tău avea discursuri teribile în Camera Comunelor.
Este păcat că acum vorbește atât de rar.
Sănătatea lui a fost mereu destul de delicată.
De asta stă acum mai mult retras.
Am auzit o mulțime despre tatăl tău.
Am auzit că este cel mai fermecător bărbat din Anglia.
Asta mă face mai degrabă nervos.
Ce se va întâmpla dacă nu-i va plăcea de mine ?
Bună !
La mulți ani !
Dragii mei !...
Ce primire încântătoare !...
Anne, de data asta te-ai depășit pe tine însăți !
Toți ați făcut-o.
Henry, sigur că îl cunoști ! El este Joseph Balcombe,
un coleg al lui Henry. Joseph, ei sunt copiii mei !
Este o încântare să descopăr că este ziua tatălui tău.
- La mulți ani, tată ! - Vă mulțumesc !
- Mama ta încă se mai pregătește ? - Firește !
- Se înțelege, a luat toate florile. - Hector, îmi pare bine să te văd !
- La mulți ani ! - Mulțumesc !
- Iar tu trebuie să fii Lawrence. - Eu sunt !
Este o plăcere să vă cunosc, domnule ! La mulți ani !
Mulțumesc ! Cu siguranță semeni cu descrierea făcută de Anne.
Tată !
Nu este ușor să ai replică la așa ceva.
Nu a zis că e unul din cei mai inteligenți oameni de la ministerul de externe
și ar fi bine să mă păzesc ? Pentru că ăsta este adevărul.
Ce te aduce prin părțile astea, dle Balcombe ?
Puțin pescuit. Am fost oarecum determinat să mă apuc de pescuit.
- Cât de sensibil !... - Și am venit aici,
într-un loc atât de vechi. Este ...
Este destul de posibil să gândești că totul este în regulă în lume.
Dar nu este adevărat, așa este ?
Nu mergem cu ochii închiși spre dezastru.
Mergem direct spre el, urându-i bun venit cu brațele deschise.
Pe vremea mea, cu siguranță am făcut cunoscute toate astea.
Mai precis, cum ai făcut-o ?
Îți voi spune cu precizie. Nu ne mulțumim lăsându-l pe Hitler
să intre în Cehoslovacia și în Austria.
Acum mai și spunem: "Este bine așa, bătrâne ! Mai ia și alte țări !"
- Spunem noi așa ceva ? - Da, spunem.
Hitler vrea să acapareze toată Europa, iar noi îl lăsăm să o facă
atâta vreme cât nu ne implică și pe noi. Asa ceva nu poate fi admis.
Se iartă o afirmație care este evidentă,
sau despre care cred eu că este evidentă,
însă răul trebuie înfruntat cu curaj.
Dar trebuie să fie cineva care să facă asta.
- Cineva trebuie să înțeleagă. - Trebuie să vedem pericolul !
Chiar dacă am permis Germaniei să se reînarmeze,
nu trebuie să exagerăm în privința puterii ei.
Sub prezenta guvernare a dlui Chamberlain, șeful meu,
ne purtăm de parcă ar trebui să evităm războiul,
absolut indiferent de costuri.
Așa că zilnic facem câte ceva care face situația și mai rea.
Chiar crezi că ăsta este adevărul ?
La ce te referi ?
Ca să îți dau un exemplu, am auzit zvonuri.
Am auzit cel mai grozav zvon,
că încercăm să îi convingem pe naziști
să accepte un împrumut secret uriaș
pe care îl vom negocia cu ei pe piețele internaționale,
așa că ei și-ar putea reprofila industria de armament spre scopuri pacifiste.
În acest moment plănuim să le dăm bani !
Asta nu pare chiar așa de bizar, Hector.
Alexander a luptat în război, a fost rănit,
așa că nu îl critic,
dar nu sunt destui alți oameni care să-și spună cuvântul.
Depinde de tinerii politicieni, ca mine, să preia frânele actualei conduceri
care ne duce spre pierzanie.
Asta este... Seamănă a pretenție, dle Haldane.
Da, si sunt prevenit că nu este bine să spui
că actuala conducere nu va face opoziție sau critică.
Prezenta conducere îl vede pe dl Churchill ca pe un om periculos
pentru că vrea să-l înfrunte pe Hitler.
Nu-i pasă că îi ofensează pe naziști.
Deci simt că trebuie să fac tot ce îmi stă în putință
ca dl Churchill să nu fie ignorat.
Vino joi !
Casa va fi goală după amiază.
- Poți veni ? - Da.
Încă voi mai fi la Cranmore, pot să vin.
Scuzați-mă !
O seară foarte plăcută. Vă mulțumesc !
Cine este bărbatul acela ?
Un tip foarte, foarte ciudat.
Vă mulțumesc pentru o aniversare atât de frumoasă !
- N-a fost stricată de Hector ? - Nu.
Mă folosesc de izbucnirile sale aprige.
Este posibil ca acolo să fi avut dreptate.
Nu vrei să-mi citești, draga mea ? Îmi place când îmi citești tu.
Ce ți-ar plăcea să-ți citesc ?
Nu contează. Ceva din Keats, sau orice.
"Durerile mele de inimă
și o toropeală somnoroasă îmi chinuie simțurile,
de parcă aș fi băut cucută
sau aș fi consumat un opiu prost..."
Sonia, ce faci acolo ?
M-ai făcut să încalc regulile, Sonia.
Oricum, ce făceai aici ?
Citeai manuscrisul tatei despre Napoleon ?
Ce caută astea aici ?
Este nevoie de o audiție bună, nu ?
Mamă ?
- Am găsit-o pe Sonia. - Splendid !
Sunt atâtea de făcut...
- N-ai văzut pe nimeni trecând pe aici ? - Nu, draga mea.
Trebuie să fi fost unul dintre servitori.
Priviți pe cine am găsit !
Era într-un șopron.
Nu și-a dat seama că era un teritoriu interzis.
Dar cred că tu știai asta.
Băbuță țâfnoasă ! ce bine că te-ai întors !
Uite ce am mai găsit acolo ! Foxtrot !
Unul dintre favoritele tatei.
Dansa și ea acolo.
Ce ciudat ! Nu cred că am pus discuri de gramofon acolo.
- Mă întreb cum s-a întâmplat. - Să vedem dacă mai merge !
Ai primit scrisoarea ?
Da, cred că am primit-o.
Credeam că am terminat cu acest subiect pe care mi l-ai prezentat mai înainte,
și că a fost acordat un timp pentru reflecție.
Sunt mai mulți factori care trebuie luați în considerare.
Ăsta nu este foxtrot. Aș vrea să-l văd pe tata dansând după ăsta !
Este foarte ciudat.
Mă gândesc că trebuie să fie ceva făcut de Joseph.
Dl Balcombe întreba dacă ar putea depozita niște surplusuri guvernamentale la noi.
Aparent, sunt desene pe hârtie.
Guvernul are nevoie să depoziteze lucruri aici ?
Pare un lucru inofensiv.
Motivația dată este interesantă, aproape amuzantă și destul de rudimentară.
Spune că acolo ar fi câteva locuri
în care se poate crede că servitorii nu vor călca,
dar știindu-i pe servitorii noștri, aici n-ar avea nicio grijă.
A spus el asta ?
A mers greu curățenia casei, clădirile de afară au fost lăsate deoparte.
Oamenii nu-i pun la socoteală pe Sonia și pe Anne.
De ce au păstrat înregistrări etichetate drept foxtrot ?
Cu siguranță nu sunt așa ceva.
Asta este, probabil, ideea lor despre securitate maximă.
"Vorbim orice după un dans.
Dansul îi va înnebuni pe toți, nimeni nu va desluși ceva dincolo de el !"
După Munchen, au înregistrat multe convorbiri guvernamentale.,
deoarece stenogramele erau prea nepotrivite.
Dar nu aveam idee că sunt și aici câteva. Este destul de emoționant.
Ești sigură că nu mai este nimeni aici ?
N-ar trebui să fie.
Nici chiar servitorii.
Au plecat toți la festival.
Ar trebui să ne ferim de George ?
Asta este Sonia.
Ar trebui să ne ferim de ea ?
Îi place să-i urmărească pe oameni când fac dragoste.
Câți oameni a urmărit ?
Am întrebat-o, dar nu mi-a spus.
Mereu venim pe drumul ăsta, tanti Elizabeth.
Se pare că nu este niciun servitor acolo.
Nu este niciunul care să-mi ia haina.
- Ți-o pot lua eu ? - Este foarte bine, draga mea.
Tanti Elizabeth ! Ce surpriză ! Credeam că sosești mâine.
A fost o mică schimbare de plan.
Despre care sper că nu este un inconvenient.
Au fost două săptămâni extraordinar de obositoare.
Mai întâi balul de la Blenheim Palace care, trebuie să admit, a fost spectaculos.
Oamenii spun că a făcut Versailles de râs.
Apoi a fost unul la Casa Olandeză,
unde a fost o înghesuială cumplită, plin de politicieni și vedete de cinema.
- Nu te simți ofensată, draga mea ! - Pare obositor.
Acum mă simt mai revigorată.
Arăți foarte bine, draga mea !
Culori pozitive.
Trebuie să fie aerul de la țară.
Ne vedem la Londra !
Promiți ?
Se înțelege !
Chiar dacă se întâmplă atât de multe,
nimic nu m-ar putea opri să te văd.
Nu te deranjez făcând cuvinte încrucișate aici, nu ?
Sigur că nu, Gilbert.
Azi nu muncim.
Actorii mici se împiedică mereu.
Haide, Gilbert ! Fără plângeri azi !
Aștept cu nerăbdare scena noastră de săptămâna viitoare.
Veniți pentru week-end, pentru picnic, deci putem repeta ?
Sunt onorat pentru invitație ! Se înțelege, am să vin.
Dar chiar nu simt nevoia repetiției.
Pentru mine este aceeași parte veche, bătrânul gentleman glumeț.
Sunteți chemată la telefon, dră Keyes !
Alo ?
- Sunt Lawrence. - Alo !
- Ai auzit noutățile ? - Nu. Ce este ?
Hector este mort.
Ce ?
Ce s-a întâmplat ? Este ceva cumplit.
Cred că s-a sinucis.
Doamne !
- Scrie în ziare. - Nu am văzut ziarele.
Trebuie să se fi sinucis, sau...
Sau ce ?
Nu !... Nu pot spune la telefon.
Merg în Scoția să-i văd pe părinții lui. Voi afla mai multe.
- Imediat ce mă întorc... - Pentru cât timp pleci ?
Nu mult timp.
- Când mă întorc, trebuie să te văd. - Și eu trebuie să te văd.
Aici erai ! Credeam că ai fost sunată și ai plecat fără mine.
Ce s-a întâmplat ?
A murit cineva pe care îl cunosc.
Da. Hector Haldane.
Mereu mi-am zis că are un nume frumos.
A fost unul dintre tinerii membri ai parlamentului
care au vorbit împotriva calmării lui Herr Hitler.
Am citit, odată, un discurs de-al său. Un material pasionant.
A cerut o schimbare la vârf, un nou prim-ministru.
Cât de trist !
A fost un bărbat plin de potențial.
L-am văzut doar cu două săptămâni în urmă.
Acolo erai, draga mea ! Nu ne gândeam că mai vii.
Îmi pare rău că am întârziat. Este drum lung de la studio.
Vei avea o seară palpitantă, îl vei întâlni pe noul nostru vicar.
- Ați auzit noutățile ? - Le-am auzit.
Bietul Hector ! Este o veste cumplită !
Era plin de viață.
Deci, Alexander...
Mă bucur să văd că unele lucruri nu se schimbă.
Clar, familia încă mai contează aici.
Ar trebui să-ți pui o haină, Celia. Nu-i de mirare că ești răcită.
Se înțelege că ești șocată, draga mea.
- Știi ce s-a întâmplat ? - Nu.
Lawrence nu mi-a spus prea multe.
A spus că Hector s-a sinucis.
Este posibil. Era o fire emotivă.
Dar acolo era ceva foarte emoționant despre el.
Și foarte curajos.
Sunt onorat că ați avut posibilitatea să veniți în seara asta.
Suntem încântați să avem propriile performanțe particulare.
Suntem toți aici !
Deja ai cunoscut-o pe Kathleen, sora mea. Băiatul ei este în cor.
Da.
Sper că sunteți de acord. În seara asta voi dirija eu însumi corul.
Este un imn care merge înapoi în timp la fel de departe ca familia voastră.
Să sperăm că este mai bun decât ultimul.
Avem voie să-i facem cu mâna lui Walter ?
Încă mai ești palidă, draga mea.
Da.
Mă gândeam la dl Balcombe. Cu ce se ocupă, tată ?
Lucrează la ministerul de interne, face tot felul de lucruri.
Este în serviciul secret. Este evident.
Chiar ?
Avea vreun interes în ce-l privea pe Hector ?
Foarte posibil, dar eu nu cred că l-a putut elimina el.
Să-l elimine ? Anne, plăcerea ta pentru dramatism !...
Nu, nu asta voiam să spun, evident.
Gândește-te, este mai degrabă supranatural.
Părea puțin cam bizar, de acord, dar mi-a împărtășit dragostea pentru pescuit.
Este doar... Hector părea să fie îngrijorat din cauza lui.
Nu te poți descotorosi de un membru al parlamentului în felul acesta.
Atât prima parte...
cât și partea a treia...
Se iartă o situație care este evidentă,
dar răul trebuie înfruntat cu curaj.
Îi voi cere dlui Balcombe să-și ia toate lucrurile
pe care le-a depozitat în șopronul nostru.
Nu-i corect, avem lucruri prin toată casa
și nu știm ce este cu ele.
O poate face foarte repede. Va veni la picnic.
Îi vom da să mănânce, apoi îi spunem să-și ducă totul de aici.
Ce domeniu splendid aveți aici !
Nu-i nicio minune că ești mândru de el, Sir Alexander.
Îmi amintesc că te-am auzit cuvântând la o întâlnire...
- ...despre minunile naturii. - Uluitor că cineva își amintește.
Era ceva care inspira.
Știu că te-am văzut de multe ori la teatru.
Unu sau două roluri cu adevărat curajoase.
- Hamalul tău din Macbeth... - Da.
Un hamal beat, dacă-mi amintesc bine.
Mai ales la sfârșitul săptămânii.
Haideți, toată lumea ! Trebuie să mișcăm toată această mâncare.
- Să mergem la insula cu mușchi ! - De ce trebuie să o facem ?
Nu mă pot mișca.
Nu putem lua copilașul la insula cu mușchi.
Este în regulă ! Voi rămâne eu aici și voi sta cu ochii pe el.
Nu-ți face griji, mătușă Elizabeth, voi rămâne. Îmi învăț replicile..
Vom rămâne amândouă și-l vom veghea împreună.
Cred că mi-aș putea întinde picioarele, dacă nu te deranjează.
Nu le voi mai putea folosi
dacă nu mă dau jos din scaunul ăsta ridicol.
Ești sigură că nu este nimeni aici ?
N-ar trebui să fie.
Oliver ?
Trebuie că s-au întors să-l ia.
Oliver ?
Oliver !
Tată !
L-ați luat voi pe Oliver cu voi ?
Tată ?
Walter ! Nu m-ai auzit ?
L-au luat pe Oliver cu ei ?
- Nu. Oliver este cu voi. - Nu, a plecat.
Cineva trebuie să se fi întors după el când eu nu mă uitam.
Nu este pe insula cu mușchi. Doar ce am fost acolo.
Hei ! Cine este acolo ?
Walter, întoarce-te și adu-i pe toți, acum ! Du-te !
Du-te și adu-i pe toți, acum ! Repede !
Oliver !
Cine l-a luat pe Oliver ?
Walter ! Ce faci aici ? Ți-am zis să mergi și să îi cauți pe ceilalți !
Am făcut asta. Se întorc toți. Am venit să te ajut.
- Joci vreun joc, Walter ? - Nu, nu joc niciun joc.
L-ai mutat pe Oliver ? Unde ziceai că te-ai jucat ?
Ți-am spus, nu m-am jucat.
Spune-mi unde este Oliver ! Spune-mi unde este !
Anne !
Este aici !
- Oliver este la voi ? - Nu este !
A fugit !
Eram aici, m-am întors și el nu mai era.
- Căruciorul a dispărut ! - Calmează-te !
- N-a putut ajunge prea departe. - Au luat și căruciorul.
- Doamne ! - Am găsit pantoful ăsta.
Dacă ne răspândim, putem acoperi o suprafață foarte mare.
Îmi pare atât de rău !...
- Oliver ! - Oliver !
Cred că ar trebui să o luăm pe aici.
Dar m-am mai uitat pe aici. Cu siguranță m-am uitat.
Vom urma calea aceasta.
- Am fost pe aici. - Totul este în regulă.
Totul va fi în regulă.
Nu-i pe nicăieri. L-am mai căutat pe aici, cu siguranță !
Oliver !
Doamne ! Mulțumesc, Doamne !
L-am găsit !
Este aici, în deplină siguranță. Panica s-a terminat !
Îmi pare rău !
Ce naiba făcea aici ?
Nu știu. Chiar nu știu !
Trebuie că am adormit câteva secunde și... A dispărut...
- L-a mutat cineva. - L-a mutat cineva ?
Poate că erai prea concentrată la replicile tale, dragă.
- Ai mers cu el, nu ți-ai dat seama. - Nu m-am plimbat cu el !
- Nu l-am mutat eu ! - Ești sigură de asta ?
- Spuneai că ai adormit. - Nu m-am plimbat cu el !
Nu l-am mutat eu, sunt absolut sigură !
Nu l-am mutat eu !
A cărat o grămadă de pachete din șopronul nostru.
Am auzit că i-au cerut ducelui de Wellington
să preia câteva tone de materiale confidențiale
și le-a dus în pivnița lui.
Sunt atât de îngrijorați de o infiltrare comunistă
încât mai degrabă le-ar pune în pivnița de vinuri a ducelui.
Cum te-ai scuzat, tată, când i-ai zis să le ducă pe toate de aici ?
I-am spus că iarna șopronul este plin de igrasie.
Nu eu am mutat copilul. Trebuie să mă credeți !
- Eu te cred. - Atunci cine l-a mutat ?
- Walter a fost. - Walter ?
- De ce să fi făcut asta ? - Poate a fost băiatul. Cine știe ?
Poate a băut ceva vin când nu eram noi atenți.
Sau cineva i-a cerut să îl mute.
De ce să fi făcut așa ceva, draga mea ?
Ca să mă facă să par neserioasă, puțintel tâmpită.
Știe că sunt prietenă cu Lawrence și cu Hector.
Cred că trebuie să-l lăsăm pe dl Balcombe să dispară cu toate cutiile lui
și să nu-l mai invităm niciodată.
Trebuie să fim siguri că am scăpat de el,
și cu siguranță putem face asta.
Am pierdut o șansă grozavă să ne băgăm puțin nasul.
- Cred că asta este tot. - Inclusiv toate discurile de foxtrot ?
Așa cred, da.
Și nu a mai rămas nimic acolo, în spate ?
- În casă ? - Nu cred, Joseph.
Nu.
Nu. Nu știu nimic.
Intră !
Voiam doar să văd ce mai faci.
Mă simt foarte bine. Nu-i nimic în neregulă cu mine.
Cu siguranță nu este.
Oricum, omul fantomatic, în sfârșit, a plecat.
Tata spunea că ne vom întoarce în Londra de dimineață.
- Serios ? - Da.
Pentru că s-ar putea ca parlamentul să fie rechemat.
Aparent este un fel de criză.
Dar cred că este grozav că plecăm.
Nu mai pot sta aici după două săptămâni.
Nu este lipsă de respect pentru Sonia.
Mă vei uita, așa este ?
Horatio chiar îmi va lipsi.
Sir Alexander ! Nu vă așteptam.
Casa nu este aerisită.
Nu aveam nicio idee că veți veni astăzi în Londra.
Iar dna Hardiman nu se întoarce până la sfârșitul săptămânii.
Nu trebuie să te alarmezi, Betty !
Trăim vremuri neprevăzute.
Ne putem conduce și fără dna Hardiman.
Mai este și gălăgia îngrozitoare de la ușa alăturată, domnule.
Se pregătesc pentru o petrecere.
- O să fie gălăgie cât e ziua de lungă. - Sunt sigur că totul o să fie bine.
Cât timp nu vor arunca cu ceva în grădina noastră.
Amintește-le să ne invite și pe noi.
Nu pare să fie casa noastră, așa este ?
Casa îmbrăcată cu toate astea...
- Nu. - Ministerul de externe nu-i nimic.
Glorious... Știu că este un subiect foarte sensibil,
dar prin noua mea slujbă am acces la tot felul de lucruri
și știu pe cine să întreb ca să aflu chiar și mai multe.
Deci... Doar dacă dorești, se înțelege...
Aș putea afla cine au fost părinții tăi adevărați.
- Ai putea ? - Dar tu ce crezi ?
Nu știu dacă vreau să aflu.
Din anumite motive, niciodată nu m-a preocupat cu adevărat
cine sunt părinții mei naturali.
Oricum, nu m-am gândit mult la asta.
Este o decizie importantă.
Betty, aici era un alt gramofon, unul vechi, cu manivelă.
Ce s-a întâmplat cu el ?
Cel vechi ? L-am dus de aici în camera cu vechituri.
Ne-am înțeles în privința sectoarelor de concentrare
și a celor care mai rămân de cercetat ?
Credeam că toți am fost de acord care sunt zonele cele mai...
...rapoartele sosite de departe trebuie studiate
la următoarea întâlnire.
Rapoartele individuale în care ne vom uita
au numerele 10, 15 și 22. 37 încă mai este...
Nu mai este nimic de spus. Continui să mă suni !
Trebuie să oprești ! Trebuie să oprești asta !
Doar vă reamintim, dle Haldane, de informația...
Această informație este privată. Este privată !
Oamenii fac tot felul de lucruri în viața lor.
Și dacă am făcut-o, am făcut-o !
Vreau doar să nu mă mai apelezi, și nici pe părinții mei...
Vrem să-ți dai seama despre ceea ce spunem.
Cel mai bine pentru tine este să ne asculți !
Nu pot crede că mie mi se întâmplă așa ceva.
Vreau sa nu-i mai apelezi pe părinții mei ! Auzi ce îți spun ?
Auzi ce spun eu ?
Trebuie să fii de acord cu asta ! Tatăl meu este bolnav.
Nu poate înțelege ! Nu aveți niciun drept...
Îmi pare rău, domnișoară ! Nu aveam idee că sunteți aici.
Nu mi-am dat seama că ați putea dori să ascultați ceva aici.
Nu-ți face griji, Betty ! Este greșeala mea.
A trebuit să ascult ceva pentru filmul în care joc.
- Pleci, tată ? - Bună, draga mea !
Da. La club,
unde atmosfera va fi fierbinte.
Am nevoie să vorbesc cu tine când vei avea un moment liber.
Nu acum, draga mea. Acolo vor fi niște dezvăluiri.
Lumea se mișcă din ce în ce mai repede
și nu sunt chiar sigur că putem opri asta.
- Alte înregistrări, din câte văd. - Da.
Credeam că i-ai dat totul înapoi dlui Balcombe.
Ce-i asta ?
- Ăsta este un foxtrot adevărat. - Chiar ?
Bine !
Nu vrem să-i dăm dlui Balcombe un motiv ca să se întoarcă.
Nu, asta n-ar fi bine.
Vom vorbi... când va trece criza.
Îmi place că cei de dincolo petrec în vreme ce baloanele se înalță.
Zboară baloane ? Acum ?
Trebuia să ascult la radio.
Poate că se înalță, sau poate nu.
Trebuie să ne respectăm promisiunea în privința Poloniei ?
Chiar vrem să mergem la război pentru ei ?
Iar se va întâmpla așa ceva ?
Asta urmează !
În vreme ce vorbim, toți se întorc din țările lor de reședință.
Este cât se poate de rău. Nu poți face nimic, Glorious.
Mergi să-ți faci filmul ! Bucură-i pe oameni !
Nu pot face asta, am altceva de făcut.
Nu ! Ăsta este un bun avertisment !
Este un lucru absolut magnific să obții aplauzele oamenilor.
Nu se va filma scena noastră astăzi. Ne-au spus să plecăm.
Nu astăzi ? Nu-mi vine să cred !
Nu vom fi niciodată doriți.
Se pare că vremea nu este bună.
Am aranjat cu șoferul tatei, să ne ia.
Vii cu mine acasă, Gilbert ?
Cine poate rezista unei asemenea invitații ?
Vreau să-ți arăt ceva, în particular.
Este înregistrarea asta de gramofon.
Suntem mult mai bine informați, despre toate.
Ce lingușitoare ! Vom vedea astăzi care este treaba.
Trebuie doar să-i ducem pe fratele și sora mea la un bal.
Nu este așa departe.
Este o adevărată călătorie pentru un biet băiat, ca mine.
Mereu am visat să am o mașină ca asta, ca actor.
Încă nu s-a întâmplat. N-am avut niciodată nimic altceva în afară de titlu.
Nici măcar o dată.
Sunt vremuri cu o viață agitată.
Nimeni nu are idee ce se va întâmpla mâine.
Ce anume vrei să ascult ?
Nu este un cântec, sunt conversații.
Înregistrarea unei întâlniri.
Am găsit-o printre lucrurile dlui Balcombe pe care le-a depozitat la noi, în Norfolk.
Mai era o înregistrare, cu strigătele lui Hector, realmente tulburătoare.
Omul care s-a sinucis ? Unde este ?
S-a spart. Am aruncat-o.
De când cu copilul și cu căruciorul nu crezi ceea ce spun.
Când am spus eu asta ?
Știu, este vina mea că nu am citit mai multe despre situația politică,
fiind prea ocupată cu munca mea.
Este clar că serviciile secrete ascultă și înregistrează
conversațiile opozanților guvernului.
- Este posibil așa ceva ? - Foarte posibil !
Da, iar rapoartele de urmărire și aceste înregistrări
pot fi utilizate pentru a-i presa pe unii oameni, nu ?
Să-i șantajeze ca să tacă, dacă este necesar.
- Și asta este posibil, dar este riscant. - Da, este riscant.
Pentru că ei nu doresc ca toate astea să devină publice.
Nu ! Imaginează-ți ce ar putea face susținătorii lui Churchill
cu informații de acest fel.
Ar putea dărâma actuala conducere,
Churchill ar putea deveni prim ministru,
iar asta ar duce la acțiuni mai curajoase împotriva Germaniei.
Șantaj ! Nu aș face asta niciodată.
De asemenea, este posibil ca elemente din serviciile secrete
să ducă lucrurile mai departe decât intenționează prim-ministrul.
Așa ceva este în acele înregistrări ?
Nu, nu. Este doar o întrunire plictisitoare.
Dar m-am gândit că, poate, tu știi cine sunt oamenii aceia.
De ce ar înregistra o întrunire plictisitoare ?
Poate pentru că cineva n-a putut fi acolo,
iar ei n-au vrut să-și ia notițe.
Cred că sunt doar niște actori cam beți.
Dar acum, dacă vine războiul, nimic din toate astea nu mai contează.
Dimpotrivă, draga mea, toate astea vor conta mai mult.
Unii din oamenii ăștia nu doresc războiul.
Ei nu vor ca Winston Churchill să devină prim-ministru.
Vor ca această țară să rămână singură.
Nu le pasă ce se petrece în Europa
atâta vreme cât locul ăsta minunat nu este afectat.
Vor dori să se facă pace cât de repede pot,
poate chiar indiferent de costuri,
dându-i lui Hitler tot felul de lucruri în compensare.
Însă nu trebuie să ne facem griji.
Vom privi toată lumea de sus, de pe un ecran de cinema,
îmbrăcați în haine victoriene grotești.
Asta este, dacă avem o chemare a noastră.
Hei, acolo, jos !
Acolo erați !
Ai venit prea devreme. Mult prea devreme !
Este aproape ora 15:00, Celia.
Ai pierdut ceva deosebit.
Erau acolo păsări exotice și fântâni cu apă de aur.
Tanti Elizabeth încă mai este acolo.
Ca și mine, nici ea nu a putut dormi toată noaptea.
Deci ai stat trează toată noaptea, tanti Elizabeth ?
Da. Acum merg în pat !
Am stat cu tinerii.
N-am mai făcut-o de ani de zile. Ce timpuri uluitoare trăim !
Am vrut să plec acum câteva ore, dar n-am făcut-o.
Dle Williams !
Exact persoana pe care voiam să o văd.
- Pe mine ? - Trebuie să vii aici. Haide !
Ascultă ce am să-ți spun !
Am făcut curat prin casă. Mai degrabă servitorii au făcut.
Pentru cazul că va trebui să fugim precum șoarecii.
Nu vei știi niciodată ce au descoperit.
Întreaga mea colecție cu programe de teatru.
- În multe din ele apari tu. - Nu !
Tu, în "Richard al II-lea" și în "Ultimele zile ale Pompeiului".
Minunat ! Mă bucur să le văd !
Acum trebuie să vii cu mine,
pentru că, dacă războiul ăsta nesuferit izbucnește,
toate lucrurile se vor împrăștia.
Nu vrei să vii în mica mea casă din Sf Paul după ceai ?
- Nu prea. Ar putea fi palpitant. - Gilbert !
Cariera mea în programe de teatru ! N-am păstrat niciodată nimic.
- Am fost superstițios. - Gilbert !
- Lapte ? - Mulțumesc !
Avem o înțelegere !
Da. Dă-mi ce voiai să ascult, draga mea !
Înregistrările. Le voi ascult când voi ajunge acasă. Promit !
Mi-a plăcut să văd "Ultimele zile ale Pompeiului" !
Ce ? N-am spus nimic.
El unde este ?
Unde dracu' este dl Williams ?
Am întârziat.
Bine, haide ! Haide, Gilbert !
- Unde ai fost ? - Anne !...
Trebuie să mergem din prima. Fără repetiții.
Este înnorat, nu mai avem lumină. Trebuie să filmăm acum.
Marchează, "Casa Cheyney", scena 105, dubla 1.
Acțiune !
Unchiule, știu că ai spus fără slujbă la casă mare.
Dar stăpânul a fost așa amabil cu mine și este o bună oportunitate.
Vor fi și alte oportunități.
Știu că ești cu ochii pe el.
dar el este logodit cu alta
și, oricât de mult ai spera, situația nu se va schimba.
Ar trebui să mă asculți, Jenny !
Tăiați ! Toată lumea, trebuie să fac un anunț !
Aparent...
Nu sunt chiar sigur cum să o spun.
Suntem în război.
Suntem în război cu Germania.
Deci s-a întâmplat.
Această știre este foarte șocantă, dar noi încă mai avem o treabă de făcut.
Am cerut să se trimită o telegramă,
iar când va sosi ne vom putea aduna în jurul ei,
să luăm o pauză de ceai înainte de vreme.
Dar acum vom continua de unde am rămas.
Dați-i drumul ! Acțiune !
- Ai înțeles, Anne ? - Da, cred că da.
Care parte crezi că nu am înțeles-o ?
Că suntem în război, sau ce înseamnă "Acțiune" ?
Haide, pentru Dumnezeu ! Acțiune !
Mulțumesc !
Nu pe mine mă așteptați, așa-i ?
Îmi pare rău ! A fost o zi foarte lungă.
- Eram cu ochii pe ușă. - Mama s-a culcat devreme.
Dar speram că vom fi toți împreună.
Speram că azi, mai mult ca altă dată, ne-ai putea citi ceva.
"Pentru mine, dragostea ta este mai importantă decât nașterea aristocratică,
mai bogată decât avuția, mai mândră decât hainele scumpe,
cu mai multă desfătare decât aduc șoimii sau caii;
avându-te pe tine, am toată lauda lumii..."
Doamne, Mick !
Ce ai făcut noaptea trecută ?
Îmi pare rău, domnișoară, nu aveți voie aici !
Vino !
Vom merge afară.
Tocmai îi adusesem ceaiul.
Am întârziat doar două minute.
Nu era în cabina lui. Asta a fost când l-am găsit.
Au spus că arată ca și cum s-a împușcat singur...
Au spus că nu trebuie să întreb, dar... așa se părea.
- Ai văzut vreun bilet ? - Nu am văzut prea multe.
- Deci nu ai văzut niciun bilet ? - Chiar nu m-am putut uita la toate.
Am întârziat doar foarte puțin și... era acolo...
Nu pot merge să le spun.
Am tot sunat. Scena sa urmează curând.
Ar putea fi teribil dacă ei îl așteaptă pe el.
- Da ? - Pot vorbi cu Lawrence Newbolt ?
Vă fac legătura.
Îmi pare rău, am făcut o greșeală. V-am informat greșit.
Dl Newbolt nu este aici. A plecat la Paris.
La Paris ? Dar era în Scoția.
A fost în Scoția, iar acum este în Paris. A plecat în dimineața aceasta.
Dimineața aceasta ?
- Când se va întoarce ? - Este secret, se înțelege.
Tocmai am citit știrile cumplite din ziar, despre dl Williams.
Îmi pare rău !
- Trebuie să fii tulburată. - Da.
A fost oribil. Chiar mi-a fost foarte drag.
Știe cineva ce s-a întâmplat ?
Se spune că s-a împușcat. Așa pare.
Dar nu era niciun bilet.
Am așteptat ore întregi să aflu
dacă vor descoperi un bilet de la el, un mesaj.
- Și nu au găsit. - Poate nu a scris niciunul.
Acum este o perioadă extrem de încărcată emoțional,
chiar și pentru mine.
Ultimul război a fost atât de recent,
iar eu am fost în miezul lui, draga mea,
am luptat în spectacolul acela.
Îți pot spune că visez despre astea aproape în fiecare noapte.
Știu că o mulțime de oameni sunt nedumeriți.
Nu vreau să fiu isterică sau melodramatică...
Tu ești actriță. Unele din astea îți sunt necesare.
- Da, așa este. - Ești strălucitoare și originală...
Mereu plină de poveștile și desenele tale, n-am pierdut niciodată asta.
Cavalerii tăi comici și aventurile lor.
Da, dar nu vreau se creadă că eu doar îmi imaginez totul.
Înțeleg !
Gilbert poate că s-a sinucis. Dar dacă nu a făcut-o ?
Dacă a făcut-o altcineva ? Adică, întâi Hector, apoi el...
De ce ar fi fost interesați de Gilbert ?
Draga mea, nu pare să existe nicio legătură între ei.
Te iubesc !
Nimeni nu știe ce va aduce fiecare zi,
iar asta este deconcertant.
Mi se potrivește și mie la fel de bine.
Un lucru este sigur:
nu-l vom lăsa pe dl Balcombe nicăieri în apropierea noastră,
orice s-ar întâmpla.
Te voi păstra în siguranță.
La unele lucruri sunt încă bun, draga mea.
Tocmai am auzit știrile. Este îngrozitor.
Este incredibil cât de multe s-au schimbat în doar o zi.
Este incredibil, venind acum prin parc,
cred că am văzut dihania aceea argintie.
O dihanie argintie ?
De fapt eru baloane de baraj în curs de umflare,
dar fiecare se mișca cum voia pe sol.
Au spus că astăzi vor fi evacuate două milioane de persoane.
O mulțime de oameni au trebuit să-și părăsească animalele de casă.
Animalele lor de casă ?
Serios ? Ce îngrozitor !
Pentru că ei pleacă și nimeni nu poate avea grijă de ele,
sau poate pentru că se simt responsabili.
- Poate că voi pleca în America. - În America ?
- Când vei pleca ? - Poate chiar foarte curând.
Lucrurile se schimbă, dar pe moment guvernul sugerează
că aș putea merge acolo să încerc să obțin fonduri pentru efortul de război.
Nu-ți face griji ! Amintește-ți ce am spus !
Deci ai putea merge în Norfolk să o cauți pe tanti Elizabeth ?
Ea va rămâne acolo. Știi că urăște să fie singură.
Mama ta vi se va alătura când va putea. Vrei, draga mea ?
Vreau doar să las grădina asta în cea mai bună stare.
Ar fi bine dacă ai putea merge în Norfolk, draga mea.
Da. Mai au nevoie de mine la studio doar o zi, pentru înregistrări de sunet.
Dră Keyes !
Astea erau în cabina dvs !
Nu știam dacă vreți să le lăsați aici.
Cutia cu țigări cred că este a dlui Williams...
Nu am știut pe altcineva căruia să i le dau.
Nu am văzut asta în cabina mea.
Era în dulapul din spate.
Vei avea un șoc văzându-l, Anne !
Vei descoperi că este dureros
să-l vezi pe dl Wiliams reîntors la viață și vorbind.
Da, sigur, este ciudat... așa de curând după...
Da, de asta mă gândeam că ar trebui să o facem altfel,
să facem ce trebuie cât mai putem. Cine știe unde vom fi săptămâna viitoare ?
Trebuie să spui iar prima replică. Erau niște zgomote pe înregistrare.
Unchiule, știu că ai spus că n-ar trebui să-mi iau o slujbă la o casă mare...
Arăți radioasă acolo, Anne, nu crezi ?
... și este o bună oportunitate.
Vor fi și alte oportunități. Știi că trebuie să...
Gilbert este puțin detașat, nu ? Îl poți vedea.
Nu prea era cu mintea acolo.
Este clar că se hotărâse ce urma să facă.
Unchiule, știu că tu crezi
că n-ar fi trebuit să primesc slujba...
Asta este... ? Mi-e teamă că a fost puțin pe lângă.
Poate ar trebui să urmărești întreaga scenă, în întregul ei.
Poate asta trebuia să facem mai întâi.
Știu că stai cu ochii pe el.
Dar este logodit cu alta și oricât de mult ai spera,
situația nu se va schimba.
Ar trebui să asculți din nou, Anne.
Ce... Ce naiba se întâmplă ?
A greșit la o replică. Este complet greșit !
Dă înapoi ! Dă asta înapoi ! Vreau să o urmăresc iar.
Ar trebui să asculți din nou, Anne.
Ați auzit asta ? "Ar trebui să asculți din nou, Anne".
Să ascultăm din nou, te rog !
Replica trebuie să fie următoarea: "Ar trebui să mă asculți, Jenny".
Ți-a zis Anne în loc de Jenny, a rescris întreaga replică.
Ar trebui să asculți din nou, Anne.
Anne !
Ascultă !
- Ați sosit, dră Anne ! - Am întârziat, Lucy, știu.
Ai sosit ! Te-am așteptat să sosești ca să luăm ceaiul.
Aici sunt niște prăjituri cu nuci care arată mizerabil,
dar sadvișurile arată promițător.
A fost un drum lung. Merg să mă schimb.
Deci vom cerceta obiectivele
stabilite și acceptate în cursul ultimei întruniri
și cum am putea să le punem în practică.
...și al treilea obiectiv rămâne, cred că veți fi de acord,
la fel de important ca totdeauna și care nu ar trebui uitat...
...și cred că va simplifica problemele dacă le vom combina pe celelalte două
sub același titlu și dacă le vom trata împreună...
Gilbert !
Trebuie să ne asigurăm că schema
pentru aplicarea celei mai mari presiuni asupra acestor indivizi...
- ...este coordonată dintr-un singur loc. - Balcombe !
Operațiunea declanșată împotriva primilor doi indivizi
a avut succes. Ei nu ne vor mai deranja.
A treia, cea împotriva lui Hector Haldane,
este, cred, aproape de finalizare.
Dar acum trebuie să dăm un nume acestei operațiuni,
pentru a ușura comunicarea dintre noi.
Vă pot da un nume. Vreți un nume ?
Am numele perfect. Să-i zicem "Dansul slăbănogilor".
Un nume ca ăsta nu-l vom uita nici la grabă.
"Dansul slăbănogilor" ? Cu siguranță este excentric.
De unde vine ? Oricum, de ce nu ?
- Nu-i nicio șansă să fie vreo confuzie. - Ralph !
Nu !
Am numele perfect. Să-i zicem "Dansul slăbănogilor".
Hai să vedem de cât de mult dans au nevoie !
Nu am ciocănit, domnișoară. Nu credeam că m-ați putea auzi.
Doamna întreabă dacă sunteți gata pentru ceai.
Beatrice Townsend m-a sunat ieri.
Zicea că este măcar o treabă bună în acest război:
că nu se va mai trezi în fiecare dimineață de vineri
întrebându-se cine este pe lista invitaților pentru week-end.
Dar eu cred că o competiție între ea și Emerald Cunard
va începe foarte curând.
Nu vor accepta ca un lucru mărunt, precum un război, să le oprească distracția.
Nici nu trebuie. Nu ești de acord ?
Sunt de acord că este nevoie de mai mult decât un război ca să le oprească.
Nu trebuie să lăsăm să ne oprească nici pe noi.
Trebuie să stăm lipite una de alta acolo, draga mea,
sau vom înnebuni de tot.
Vom face totul împreună:
ascultatul la radio, jocul de Maj-Jong, mersul la biserică,
vom face totul ca niște surori gemene.
Da, tanti Elizabeth.
Nu te uita așa lung, draga mea.
Dar, se înțelege, tu trebuie să fi avut un șoc teribil.
Bietul dl Williams !
Sper că nu și-a văzut întreaga carieră distrusă
în programele din colecția mea, care l-au adus la disperare.
Să-ți vezi viața rezumată poate fi ceva foarte deconcertant
Acest mic război face totul nesigur.
Acesta este programul național, din Londra.
Primele știri. Dreptul de autor rezervat !
Ministerul de externe.
Vă rog îmi puteți da numărul 182, Lawrence Newbolt ?
Un moment !
Îmi pare rău ! Numărul 182 nu răspunde.
Deja ai încălcat regulile, draga mea, mutând gramofonul.
Vom face totul împreună, îți amintești ?
Intră aici, să ascultăm spre ce se îndreaptă lumea
și dacă trebuie să o luăm în serios.
În mod normal mă pot bucura de aerul de țară în doze foarte mici.
Dar aici este multă pace.
Războiul pare foarte departe.
De altfel, cât timp nicio bombă nu a căzut pe undeva,
probabil și în Londra este la fel de liniște.
Știi ce se întâmplă cu tata ?
- Ai vreo veste despre el ? - Nu, nimic.
Dar nici lui nu-i place să folosească telefonul aproape la fel de mult cât mie.
Se pare că nu suntem singure.
Cineva cunoscut ?
Aparent nu.
Trebuie să-mi schimb pantofii, draga mea, după plimbarea asta la țară.
Ai luat ceilalți pantofi ai mei, nu ?
- Lasă-mă să te ajut. - Muțumesc, draga mea !
Mă bucur că ești aici, să-mi ții companie, draga mea !
Mulțumesc !
Iar acum sunt gata să stric totul cerându-ți să-mi cureți pantofii.
Pentru că, dacă îi vom pune în geantă așa cum sunt,
pantofii ăștia vor lăsa noroi pe drumul înapoi.
Este o răzătoare după colț.
Aici erai, draga mea !
Tocmai am vorbit cu vicarul.
Trebuie să colectăm niște fonduri pentru restaurare.
În definitiv familia noastră a ridicat această biserică.
Ce treabă bună au făcut !...
Să sperăm că vom avea grijă de ea și în următoarea mie de ani.
Trebuie să fie frumos să sfârșești făcând parte dintr-o asemenea familie.
"Să sfârșești" ? Nu sunt de ieri în familie, doar știi.
Sigur că da. O scăpare de limbaj.
Voiam să zic o familie atât de veche, de stabilă. În sens istoric.
Trebuie să fie un sentiment plăcut.
Trebuie să mă ocup de asta.
Cu siguranță, nu va porni.
Dră Anne, mașina asta nu este sigură pentru condus.
Trebuie să merg urgent la Londra. Am un mesaj de la slujbă.
- Mașina nu este sigură, dră Anne ! - Trebuie să plec !
Dă-te din drum, Lucy !
Dră Anne, nu plecați ! Dră Anne !
Nu plecați !
Haide ! Doar nu mă lași în drum.
Ce dracu' vrea ?
Fermieri nenorociți !
Drumul este închis mai departe. Are loc un exercițiu militar.
Trebuie să alegeți o altă rută.
Merg la Londra. Cum să ajung acolo ?
Pe alt drum.
Mda. Mulțumesc ! Tocmai m-ai ajutat.
Unde este camionul acela care m-a depășit ?
Se pare că l-ai lăsat să treacă fără nicio problemă.
Vă rog, ați putea opri motorul ?
- Pot vedea cartea ta de identitate ? - Cartea mea de identitate ?
- Nu am niciuna. - Nu aveți niciuna ?
De ieri, fiecare trebuie să poarte o carte de identitate.
Este lege ! Nu există excepții.
- Mi-e teamă că trebuie să vă rețin. - Să mă reții ? De ce ?
Am lucrurile la studioul de film. De asta nu am acte.
Chiar trebuie să merg la Londra astăzi.
Fără un card nu mergeți nicăieri.
Sunt fiica unui membru al parlamentului, Sir Alexander Keyes.
Dacă îi dai un telefon, sau mă lași pe mine...
Vă rog să ieșiți din vehicul !
Vă rog să treceți în partea cealaltă a vehiculului !
Intrați în vehicul !
Cred că ar trebui să-mi spuneți măcar unde mergem.
Pot să vă rog să veniți aici ? Haideți, repede !
Avem o mulțime de oameni ca voi în zilele astea,
care nu iau aminte la reguli.
Deci așa se întâmplă.
Bună, din nou !
Cred că nu îmi vei spune
cât timp voi mai fi ținută aici.
Nu m-aș plânge dacă aș fi în locul dvs, domnișoară.
Acum avem puterea să reținem pe oricine pe termen nedefinit.
- Știai asta ? - Nu, nu știam.
Habeas corpus !
Știi ce este "habeas corpus", domnișoară ?
Sigur... Sigur că știu !
Ei bine, nu mai există. S-a dus !
Te putem reține atât cât dorim, oriunde dorim.
Nu este nevoie să ceri un judecător, nu este nevoie să întrebi de nimeni.
Nu-i nevoie nici măcar să spui cuiva unde ai dispărut.
Glorious ! Ce faci ? Ce ți s-a întâmplat ?
Mulțumesc Domnului, ești aici !
Tata a primit un telefon de la soldați, spuneau că te-au reținut.
Au sunat la Parlament.
Tanti Elizabeth a telefonat că ai plecat în grabă,
ca și cum erai gata să mori în mijlocul unei repetiții de cor.
Vicarul era dărâmat. De ce ai făcut așa ceva, Glorious ?
Trebuie să... să plec de aici.
Trebuie să-ți fac o mică mărturisire.
Cu toate că nu va fi o mare surpriză.
Sunt grozav de îndrăgostită.
Sunt îndrăgostită de Lawrence,
Nu suport să fiu departe el, îngropată la țară.
Trebuia neapărat să-l văd.
Ce minunat, draga mea ! Asta este fantastic !
Este atât de romantic, Glorious ! Da...
În seara asta este o petrecere la ministerul de externe
și noi trebuie să dăm o mână de ajutor.
Nimic nu poate opri petrecerea asta, mai ales nu treaba asta.
Sunt toți ambasadorii.
Și Lawrence va fi acolo. Nu este ăsta un moment bun ?
Va fi și el ?
Acum ai fost reținută, trebuie să mergi și tu.
Dawson va conduce mașina ta înapoi, la tanti Elizabeth.
Cred că a fost periculos să o conduc.
Se pare că așa este. De aceea n-ar fi trebuit să o conduci tu.
Dar Dawson este disponibil, nu ?
Ca mulți alții de acolo de unde vii tu.
Eu voi conduce Rolls-ul, care este grozav. Haide, Glorious !
Nu uita, la petrecerea la care mergem sunt o mulțime de lucruri de făcut.
Da, inclusiv o baie fierbinte pentru tine, draga mea.
Arăți ca o adevărată fată de țară.
Ai timp pentru o bălăceală bună înainte de a-l vedea.
Vezi, totul este acum pe ducă. Toate sunt în conservare.
Si cu întreg orașul în beznă, este straniu, nu ?
Ca și cum ar fi un loc complet diferit.
Pe lună, sau altundeva.
- Arăți atât de bine ! - Mulțumesc !
Într-un fel, sunt gazda acestei petreceri,
așa că sunt puțin nervoasă.
Face parte din noua mea slujbă.
Acum sunt atașată la curtea Sf James.
Trebuie să plec puțin mai devreme.
În regulă. O voi însoți eu pe Anne. Vom merge împreună.
În regulă. Și eu mă ofer voluntar.
Trebuie să fac ceva pentru efortul de război.
Glorious, nu trebuie să faci asta. Tu ești actriță.
- Asta trebuie să continui să faci. - Dar vorbind de voluntariat...
O mulțime de lucruri din copilăria noastră...
Nu sunt sigură ce se va întâmpla cu ele.
Îl recunoști ? Este Bombardier.
Da, desigur. Motanul lui tanti Elizabeth.
Deci, draga mea, este puțin cam neplăcut,
dar tanti Elizabeth vrea să îl eutanasieze
pentru că ea a plecat din Londra.
Eram gata să îl duc eu la veterinar,
dar acum, fiind tu aici, l-ai putea duce tu ?
Vezi și tu, trebuie să merg la muncă
și nu-i pot cere unui servitor să o facă.
M-ar întrista să îl duc eu.
- O vei face tu ? - Dacă asta trebuie făcut...
Arăți tare bine, Glorious.
Aici erai ! Încă nu este niciun dezastru.
N-au început să arunce cu bombe ? Dă-le timp !
Argentina a fost foarte cooperantă. Și America.
Dl Kennedy spunea despre cât de mult este mai tare Germania decât noi,
că totul este terminat pentru noi și că mai bine ne-am da seama de asta.
Draga mea, trebuie să cobori pentru cealaltă petrecere.
Așa va fi mai multă distracție.
Am mai multe steaguri aici,
steagurile acestea mici.
Undeva, pe harta lumii de aici,
sunt niște comori.
Puneți-vă steagul acolo unde credeți că este comoara
și cel care se apropie cel mai mult va obține un premiu frumos.
Haideți, toată lumea, luați câte un steag !
Draga mea ! Acolo erai !
- Mă bucur grozav să te văd ! - Nu ești furios pe mine ?
- Pentru că am plecat din Norfolk ? - Sigur că nu. Am înțeles.
Nu vrei să iei astea și să organizezi vânătoarea de comori ?
Copii, Ralph, cel de aici, va fi șeful !
Bucuros ! Doar să nu uiți să-mi spui unde este comoara.
Sunt copiii tuturor ambasadorilor din Londra.
Ei nu știu dacă se vor mai întoarce în țările lor.
- Nici nu știu ce se petrece. - Nici noi nu prea știm.
Da, nici noi.
N-ar fi trebuit să te trimit la țară cu tanti Elizabeth.
Cum am putut face așa ceva ? Aparții acestui loc, împreună cu noi.
Fantastic !
Acum trebeuie să mergi să-ți iei niște jeleuri.
Jeleuri ? De ce ?
- Lawrence ! - Bună, draga mea !
Nu știam dacă te voi mai revedea.
Nu știam că vei fi aici.
Da, m-au trimis în Franța pe neașteptate. Nu plânge !
Nu plâng... Nu plâng !
Doar că, pe moment, toate păreau să fie bine,
iar acum știu că nu sunt.
Acum, după ce ne-am înfipt toate steagurile,
cred că trebuie să avem parte de puțină muzică.
Ce ziceți de câte un cântec din fiecare țară a voastră ?
- Toată lumea este de acord ? - Da.
- Se petrece ceva îngrozitor. - Știu.
- Ralph este amestecat. - Știu și eu asta.
Știi ?
Crezi că își dă seama de toate implicațiile la ce fac ei ?
- Probabil că nu. - Nu cunosc răspunsul.
Este fratele meu. Nu-mi vine să cred că ar putea...
Vreau să cred că nu ar putea.
Ceea ce am descoperit este că e vorba de un grup din serviciile secrete
și o adunătură bălțată de alți oameni,
incluzând câțiva aristocrați foarte determinați
care încearcă să termine războiul înainte chiar să fi început.
Ei cred că nu avem nicio șansă. Vor să facem o înțelegere cu Hitler.
Cred că ei l-au ucis pe prietenul meu, Gilbert.
- Și tot ei l-au șantajat pe Hector. - Sunt foarte periculoși.
Să fii la priveghi, Credință să ai. Ne rugăm.
Raiul Tău în inimile noastre, Doamne, La sfârșitul zilelor.
L-au făcut pe Hector să se sinucidă.
- Am înregistrarea unei întâlniri. - Mi-o poți da mie ?
Nu o am aici.
Chiar trebuie să o ascult. Dovada este de neprețuit.
Trebuie să o am mâine !
Ne vom întâlni dimineață. Undeva unde să nu fiu urmărit.
Știu unde ! La veterinar.
La veterinar ?
Trebuie să duc o pisică la eutanasiere. Ne putem întâlni acolo.
Da, sună bine.
- Este în regulă. Suntem îndrăgostiți. - Suntem ?
Asta i-am spus și asta a început să vadă și el.
Nu în fața copiilor. Glorious ! Veniți !
Dacă ne folosim de ideea ta, mai bine aș obține adresa unui veterinar.
Nu putem merge la unul care este în vecinătatea casei.
Trebuie să fie într-un loc mai puțin umblat, în suburbii. Înțelegi ?
O voi face acum, folosindu-mă de resursele acestei clădiri.
- Nu, nu pleca ! - Voi lipsi o clipă.
A fluierat și a cântat Până a sunat pădurea verde
Și i-a răpit inima domniței.
Acum, că am început să cântăm,
trebuie să o facem pentru fiecare țară în parte.
Nu a fost cea mai strălucită idee a mea.
Vino cu mine, Glorious !
- Am ceva să-ți arăt. - Unde să vin cu tine ?
Urmează-mă ! Este important. Cred că și tu ar trebui să mergi.
Pare un subsol mare. Unde mergem ?
Ai văzut doar o parte din el.
Intrați ! Ea este dra Semel.
- Lucrează până târziu. - Așa este.
Avem două lucruri pentru tine, Anne.
- Cartea ta de identitate... - Ce repede !...
Splendid ! L-am rugat pe Ralph să aranjeze, a fost foarte rapid.
Cred că a fost drum lung să o obțină.
Este perfect. Ai cartea ta. Acum oficial, ești tu.
Mai bine m-aș întoarce la ambasadori, draga mea.
Am petrecut prea mult cu copiii.
Ei sunt mult mai interesanți.
- Voi veni cu tine. - Doar un moment !
- Ce este ? - De ce fugi ?
Nu fug. De ce aș face așa ceva ?
Nu știu.
Am găsit celălalt lucru, cel despre care am vorbit.
Pare un moment propice să o fac, merge împreună cu cartea de identitate.
Dacă dorești...
Vrei să spui că este ceva despre părinții mei ?
Vrei să auzi, sau vrei să o ștergi ?
În regulă. De ce nu ?
- Noapte bună, dră Semel ! - Noapte bună !
Cred că o să-ți placă.
Explică atracția ta către teatru, adică așa cred eu.
A fost o familie de romi.
Părinții tăi au fost țigani.
Din păcate nu exista nicio fotografie.
Unul din ei trebuie să fi fost blond, nu ?
Poate că aveau sânge rusesc.
Mulțumesc ! Ai dreptate. Îmi place ideea.
Nu găsesc nimic greșit în ascendența țigănească.
Cred că acum mă voi întoarce la petrecere.
Walter !
Ce-i cu tine aici ? Erai în biserică în dimineața asta.
Tu ești aici, și tu erai în biserică.
De ce ești aici ?
Nu mi-am dat seama că ești fiul unui ambasador.
Au zis că aș putea ajuta la petrecerea aceasta.
Cu siguranță că ai putea. Scuză-mă !
Anne !
- Nu-ți dai seama ? - Ce să-mi dau seama ?
Ei nu te iubesc.
Lawrence ! Slavă Domnului că ești tu !
Ce este ? Nu am lipsit așa de mult.
- Mai serviți ! - Mulțumesc !
Am o adresă pentru tine.
- Poți găsi orice aici. - Tocmai am descoperit asta.
Ne vom întâlni acolo. Pune dovezile pe care le ai într-un plic
și pune orice altă adresă decât a mea.
- A cui ? - Nu contează. Winston Churchill.
- Mă vor urmări până acolo ? - Nu.
Ține ochii deschiși, dar nu cred asta.
Nu te vor urmări la veterinar. Sunt mult prea sensibili.
Bună, draga mea !
Merg să-l duc pe Bombardier la veterinar, ca să...
- Știu pentru ce mergi. - Da. Ce lucruri trebuie să se întâmple...
Pot fi mulți oameni acolo, așa că s-ar putea să întârzii.
Anne, dacă nu-ți cer prea mult,
cred că ar trebui să-l iei și pe Horatio. Și el are nevoie de așa ceva.
Să iau și pisica noastră ? De ce ?
Dacă voi pleca în SUA săptămâna viitoare, vom închide toată casa.
Îl voi lua pe Bombardier pentru că tanti Elizabeth
a cerut să facem asta.
Lui Horatio îi voi găsi un alt cămin.
- Sunt sigură că pot. - Nu draga mea, nu putem face asta.
O mulțime de oameni au trebuit să facă asta.
S-ar putea spune că nu este necesar, încă.
Consider că trebuie să le spun eu că așa trebuie.
Oricum, îl putem pune pe Dawson să se ocupe de el. Nu te îngrijora.
Vino, stai cu mine și ajută-mă ! Am nevoie de ajutorul tău.
Sunt singura care nu face nimic în acest moment,
așa că trebuie să o fac dacă astea sunt cerințele.
Voi lua pisica pentru a o adormi,
apoi mă voi întoarce și te voi ajuta.
Nu mai este nicio școală deschisă.
Copiii au fost evacuați, așa că se vor sălbătici.
Îl vom găsi pe Lawrence, dar nu voi lăsa să vi se întâmple ceva.
Voi găsi eu o cale.
Scuzați-mă ! V-ați completat formularul ?
Formularul ? Ce formular ? Nu. Abia am sosit.
Sunteți aici ca să vă eutanasiați animalele ?
Întâi trebuie să mă întâlnesc cu cineva. Trebuie să-l văd.
Nu vă puteți așeza la rând până nu completați un formular de încuviințare.
Toți oamenii ăștia au făcut-o, deci trebuie să o faci și tu. Așează-te și completează.
Scuzați-mă ! A întrebat cineva de dra Keyes ?
Nu, domnișoară.
Dnă Evans ?
Încă nu l-am terminat de completat.
Nu l-am semnat, pentru că eu sunt doar...
Se rezolvă. Nu toată lumea îl semnează.
- Atâta vreme cât este completat. - A întrebat cineva de mine ?
Aveam întâlnire cu cineva aici, dar până atunci...
- Vreți să intrați, dră... ? - Dra Keyes.
Dra Keys !
Dar... nu am stat la rând.
Nu vreau să sar peste rând. Abia am terminat formularul.
Vă rog, intrați aici, dră Keyes !
Luați-vă și pisicile cu dvs, se înțelege.
Suntem aglomerați în acest moment.
Cred că este din cauză că avem spațiu și pentru animalele mari,
ceea ce nu veți găsi în centrul orașului.
Dar este uluitor cât de repede se folosesc unii de așa ceva.
- De ce a trebuit să sar peste rând ? - Ne păreți puțin cam agitată.
Agitată ?
Acolo sunt oameni care plâng. Prin comparație, cred că sunt calmă.
Ne plac oamenii care sunt siguri de ceea ce fac,
iar tu pari mai degrabă neliniștită și nervoasă.
Crede-ți-mă, v-o spun eu !
Poate am nevoie doar de puțin timp să stau și să cuget,
dar până nu-l întâlnesc pe prietenul meu, chiar nu vreau...
Așa gândeam și eu.
Avem o cămăruță, chiar acolo,
exact pentru acest scop,
pentru oamenii care vor să fie siguri. Cel mai bine este să vă folosiți de ea.
Dră Keyes ?
M-am răzgândit.
Nu sunt pregătită să fac asta. Vă mulțumesc pentru timpul acordat pentru a cugeta !
Trebuie să vă chemăm un taxi. Dră Keyes ?
- Nu vă puteți purta așa ! - Dră Keyes !
Nu sunteți în siguranță cu mine, acum.
Plecați ! Duceți-vă !
Bună !
Poți face ceva pentru mine ?
Trebuie... să pun asta la poștă.
Îți voi da și niște bani. Este nevoie de timbre.
Pui tu timbre pe ea ?
Este cu adevărat urgent !
Anne !
Anne ! Unde ești ?
Este aici.
Cred că puțină limonadă de casă i-ar face bine.
Știam că este tulburată.
Oamenii consideră că este tulburător.
O voi lăsa aici, da ?
De ce ești aici ?
Au găsit numărul tău pe formular
și mi-au telefonat spunându-mi că erai înnebunită,
iar când am ajuns aici fugiseși cu pisicile spre sat.
De ce ai venit exact aici, draga mea, în locul acesta ?
Nu știu.
N-am putut să o fac lângă casă.
- Le-am dat drumul. - Le-ai dat drumul ?
Da, de ce nu ?
Este îngrozitor !
Uite ce s-a întâmplat în doar câteva zile.
Este ca o viziune de iad, nu ?
Animale aruncate în flăcări într-o liniștită suburbie englezească.
Lumea a înnebunit.
Oamenii încep să descopere ce însemnă, cu adevărat, războiul.
Poate avem nevoie de ceva mai tare ca limonada.
Poftim, draga mea !
Ai fost avertizat despre... ce fac ei ?
Fac ceva îngrozitor.
Cine, draga mea ?
Și tu faci așa ceva ?
Draga mea, ești iar cu noi.
Zgomotul ăsta nu ajută, nu ? Este doar nunta cuiva.
Ești în casă la tanti Elizabeth.
Credeam că toată casa ei a fost închisă.
Căminul nostru este folosit acum pentru alte lucruri.
Ea este dna Knight !
Va avea grijă de tine.
Să-i spunem "Dansul slăbănogilor" !
Unde plecați ?
Nu-ți dai seama ? Vrem ca oamenii să simtă înfrângerea,
pentru a simți că nu este nicio speranță.
În felul ăsta, putem trata cu Germania.
Afară ! Ieși afară de aici ! Afară !
Ce se întâmplă cu mine ?
Trebuie doar să te odihnești, draga mea.
Ai fost bolnavă. Trebuie să te faci bine.
M-ați otrăvit ?
Să te otrăvim ?
Bineînțeles că nu, draga mea.
Îmi mai amintesc când te-am ținut prima dată în brațe.
Când ai sosit să fii cu noi, o bocceluță.
Ai venit într-un taxi, cu o soră medicală.
Și când te-am luat în brațe și te-am simțit grea în brațele mele,
acela a fost cel mai minunat cadou.
N-aș putea lăsa niciodată pe cineva să facă așa ceva.
Deci mă iubești ?
"Deci" ? Te iubesc !
Mă gândem că nu te mai trezești.
Mi-aș fi dorit-o !
Uite, nu ți-ai mâncat alimentele.
Tatăl tău m-a rugat să-ți fac o vizită.
Tata ?
- Nu te cred. - Firește !
Noi doi muncim împreună. Și asta de mult timp.
Tatăl tău este o persoană foarte influentă.
Plăcut, discret, dar foarte, foarte influent.
Își ascunde adevărata importanță, draga mea,
mai puțin față de aceia dintre noi care îl cunoaștem cu adevărat.
Înregistrarea aceasta a întâlnirii noastre,
cea expediată de tine prin poștă, a fost făcută pentru el, bineînțeles.
Sunt sigur că știai asta, draga mea.
Toate înregistrările erau ale lui.
De ce altcineva le-ar fi depozitat în casa voastră ?
Este destul de picant, nu ?
Ne-am folosit de casa voastră din Londra pentru o serie de întâlniri.
Tatăl tău a condus aceste întâlniri.
Din cauza asta ești aici.
Cât este de simplu, și cât de important !...
Mă veți ucide ?
Draga mea, ce fel de întrebare este aceasta ?
Chiar și pentru o actriță...
Serios ! Fiica adoptivă a vechiului meu prieten ?
Cum de ți-a venit o asemenea idee ?
- Ce s-a întâmplat cu ea ? - Crezi că noi știm?
Da, cred că știți.
Ai puțină febră, nu-i așa, draga mea ?
Frisoane de fierbințeală și răceală.
- Ai temperatură. - A fost aici dl Balcombe.
Greșești, draga mea. Dl Balcombe nu a fost aici.
Nu l-aș mai lăsa să revină niciodată.
Nu avem nevoie să-l mai vedem pe omul ăsta fantomă.
Ce liniște este, nu ? Nici copii, nici animale...
Este cel mai ciudat lucru, tăcerea de afară.
Mai puțin clopotele astea oribile.
Se vorbește despre interzicerea baterii clopotelor
până la sfârșitul războiului.
Se vorbește și despre argintare. Asta ar fi, pur și simplu, uluitor.
Acum trebuie să găsim ceva bun de mâncat.
Nu mănânc niciun fel de mâncare
cât timp nu încetați să puneți și alte lucruri în ea.
Dl Balcombe a fost aici. Nu am visat !
El l-a ucis pe Lawrence.
Ai febră, draga mea.
L-ai lăsat pe omul acela să revină și să mă vadă. Cum ai putut face asta ?
Războiul este un lucru îngrozitor, draga mea.
Așa cum știi, urăsc exagerările,
dar toate lucrurile în care credem,
toate în care cred eu, democrație, cultură,
vor fi distruse dacă ne vom implica în acest război ruinător.
Cu siguranță nu simpatizez cu ideologia nazistă,
de fapt mai degrabă o disprețuiesc.
Dar pentru noi nu este absolut nicio șansă să câștigăm acest război.
Vom fi complet distruși dacă nu facem pace.
Iar noi muncim din greu ca să facem pace.
Nimic nu trebuie să împiedice asta.
Ralph a înțeles asta. Celia a înțeles, în felul ei.
Dar din câte știu ... tu nu ai înțeles.
Așa că trebuie să te ținem aici.
- La ce vă folosește asta ? - Ca să te menținem în siguranță.
N-am putut să-ți împărtășesc unele lucruri,
ce este nevoie să fac pentru această țară.
Poate că sunt două feluri de dragoste.
Nu vreau să fiu pus să aleg.
Mama ?
Mama !
V-ați mutată la o gazdă sigură când eu nu eram atent.
- Ralph poate pleca. - El deja este de acord cu...
Cineva trebuie să fie aici pentru Anne. Trebuie să monitorizăm situația.
Nimeni nu o va asculta pe Anne. Nu are nicio dovadă.
Dar este mai bine să facem așa.
Este simplu. O aducem înapoi pe dna Knight. Este cea mai bună soluție.
Dna Knight îi va duce ceva
care o va menține tăcută, sedată pentru mai multe zile.
Putem face o ieșire cu copiii ambasadorilor.
Nemernicii dracului !
Nu aveți nimic de-a face cu mine.
Nu o veți aduce înapoi aici pe femeia aceea groaznică.
Crezi că o voi lăsa pe târfa aia să aibă grijă de mine ?
Nu o voi lăsa pe nemernica aia să mă terorizeze.
De ce vă uitați așa ? De ce să fiți surprinși ?
Nu mi-e teamă de voi !
Aduceți-vă aminte, sunt copil de țigani !
Trebuia să se dovedească, mai devreme sau mai târziu,
cu cine semăn eu !
Voi asta credeți ! Aici este țiganca !
Draga mea...
Nu-mi spune mie "draga mea", nemernicule !
Nu ai nimic în comun cu mine !
Nu asta este soluția, Glorious !
Vreți să mă lăsați singur, cu ea ?
De ce nu faci niciodată ceea ce spui ?
De ce insiști că tu știi mereu cel mai bine ?
Deoarece, la final, ceea ce nu ai realizat niciodată, este că nu știi nimic.
Nimic care să conteze.
Nici nu mă asculți, așa este ?
Ți-am spus să-ți vezi de viața ta !
Și acum uită-te la tine ! Uită-te la tine !
Trebuie doar să încetăm să-ți mai dăm apă, Glorious,
și totul se termină.
Acum ce avem de făcut ?
Plecăm.
Depinde de condiții.
Nu te voi mai lăsa să pleci iar.
Bombardier !
Tu nu poți intra, iar eu nu pot ieși.
Este cineva acolo ?
Mamă, ai deschis tu ușa ?
Mulțumesc, mamă !
Pleacă !
- Walter ! - Anne ! Ce faci ?
Trebuie să plec de aici.
Vino pe aici. Îți voi găsi un taxi.
Voi găsi.
Cine sunt copiii aceia ?
Credeam că toți copiii au fost evacuați de aici.
Au fost.
Acolo sunt. Te poți alătura familiei tale, Anne.
Le-am oferit copiilor ambasadorilor o mică ieșire.
- Vino și dă o mână de ajutor ! - Vino lângă noi, Anne !
Anne ! Vino aici, draga mea !
Vino la mine !
- Niciunul din noi nu a mai văzut-o. - Niciunul din noi.
A murit, cred, în Canada, acum vreo 20 de ani.
Doar noi am mai rămas.
Niciun cuvânt de condamnare pentru mine ?
Nu. Erați... În definitiv voi erați foarte tineri.
Eu eram un bebeluș.
Și a trecut atâta timp de atunci... Nimeni nu-și mai amintește.
Am făcut doar ce au vrut ei.
Am făcut ce au vrut dl Balcombe și familia.
Spuneau că este nevoie să fie dată o lecție.
Am făcut doar ce era de făcut.
Au fost vremuri ciudate atunci.
Chiar am încercat să o avertizez.
Acum ei toți s-au dus.
Nu ne mai pot deranja.
Nu-l mai pot deranja pe Walter.
Da. Trebuie să plec.
Mai este un singur lucru, o mică favoare.
Încă una ?
Mama a aranjat să ne întâlnim aproape de aici.
Trebuie că așteaptă de ceva vreme. Este foarte aproape de aici.
Dacă vreți, puteți veni să o salutați. Știu că ar aprecia asta.
Vă rog ! Vreți să veniți ?
Doamne ! Este imposibil !
Walter, Oliver... Ea este mama mea.
Iar ea este... Anne Keyes.
Mă bucur să vă reîntâlnesc, domnilor !
Este așa de bine...
Anne !
N-am știut, n-am știut deloc.
Nu știai că am fost mereu aici ?
Nu, știu că n-ai știut.
Tu ai știut tot timpul.
Tu ai știut !
Doream să o aud din gura voastră.
Doream doar să vă mai salut.
De vreme ce suntem o familie...
Traducerea și adaptarea: Mihai Dumitrașcu - Klaxxy
Downloaded From www.AllSubs.org